Segons l'historiador francès Pierre Nora, el "col·lapse de la memòria" en la societat contemporània ha provocat la desaparició de "milieux de mémorie", entorns autèntics de memòria. Ja que no vivim en una societat en la qual la "memòria s'experimenta col·lectivament" ens cal crear lieux de mémorie, llocs artificials que actuen com a espai per a rememorar. Aquest article pren Can Traver (un mas situat a La Garrotxa) com a exemple i proporciona una interpretació de la masia com a lieu de mémoire, com a lloc que reflecteix l¿estructura social, econòmica i jurídica dels territoris rurals catalans. La tipologia arquitectònica de la masia simbolitza en certa manera el renaixement d'uns determinats valors de la història de Catalunya o, dit d'altra manera, permet l'atribució d'una sèrie de significats relacionats amb la identitat nacional catalana (com ara els orígens rurals de Catalunya, o la importància de la família i la institució de l¿hereu). Precisament aquests valors tradicionals i la forma de vida que representa la pagesia es busquen en la seva traducció arquitectònica, és a dir, en la masia. Per aquest motiu es pot explicar l'expansió per tot el territori català del turisme rural, l'agroturisme o l'ecoturisme. Aquest nou tipus de turisme no és simplement una manera de treure profit de les propietats rurals que han perdut la seva funció agrícola sinó més aviat una promesse de bonheur, la promesa d¿experimentar quelcom autèntic, tradicional i proper al passat (tot i que aquesta experiència no tingui res a veure amb la vertadera vida de la pagesia).
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados