This contribution contextualizes and comments the posthumous diary of Ferran Canyameres, testimony of his long exile. In his final demand, Josep Camps states that --because of its undeniable interest and literary quality-- this work deserves to be in a privileged position in a future canon of the Catalan autobiographical literature.
Aquesta aportació contextualitza i comenta el diari pòstum de Ferran Canyameres, testimoni del seu llarg exili. En la reivindicació final, Josep Camps acaba sostenint que aquesta obra «pel seu innegable interés i qualitat literària, mereix ocupar, sens dubte, una posició de privilegi en un futur cànon de la literatura autobiogràfica catalana».
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados