Joan Miquel Navarro i Miralles
La intel.lectualitat feminista ha desenvolupat al llarg de les darreres décades un exercici d’autoconsciència que ha dut com a resultat un canvi quantitatiu i, tanmateix, qualitatiu en les relacions socials que caracteritzen les societats occidentals. D’entre una multiplicitat de conseqüències, una és la capacitat i tipologies de resposta que ha generat en les files masculines. L’anàlisi de la masculinitat des de la pròpia experiència masculina és quelcom nou, inconegut. Els men’s groups, així com algunes tímides incursions des de l’Acadèmia, són els caps visibles d’aquesta reacció davant els avanços feministes en la influència de l’ordenació de la realitat. Aquest escrit es perfila com l’exposició de l’estat de la qüestió. Els nombrosos plantejaments i les incertes suggerències que es presenten, pretenen convidar a la reflexió i, posteriorment, a l’acció. Crisi i canvi es confonen en la idea de Nova Masculinitat.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados