Las relaciones que América Latina pueda establecer con la Unión Europea tienen ,de hecho, carácter estratégico. Ello afecta tanto al acceso a los mercados y a la diversificación de los vínculos externos, políticos y económicos, como a los modelos y las visiones ideológicas que compiten en la economía política global. Hay que subrayar que en América Latina la Unión Europea sigue siendo una importante referencia como modelo social y político, en la medida que aún presente alguna diferencia respecto del “Consenso de Washington” de inspiración neoliberal que impregna el proyecto del ALCA,45 sus evidentes pretensiones hegemónicas, y el unilateralismo que en ocasiones preside la política estadounidense hacia la región, por ejemplo en lo referido al espinoso asunto de las drogas ilegales. En relación a este hecho, a título de ejemplo, cabe destacar las propuestas del Presidente de México, Vicente Fox, sobre la necesidad de ir más allá del ALCAN y constituir una “Comunidad de América del Norte” que aborde cuestiones como la libre circulación de trabajadores y una posible “política de cohesión”, y las referencias al “modelo europeo” presentes en las propuestas de Luis Inácio “Lula” da Silva, presidente electo de Brasil para la revitalización de Mercosur con un parlamento, una moneda y una política exterior común. Esta cuestión puede tener importantes implicaciones para las relaciones entre ambas regiones. Ante las dificultades que plantea la agenda del libre comercio, a nivel multilateral y bilateral, las iniciativas para fortalecer los procesos de integración regional, y en especial Mercosur, podrían convertirse en uno de los asuntos centrales de la cooperación de la Unión Europea y América Latina.
Les relacions que Amèrica Llatina pugui establir amb la Unió Europea tenen, de fet, caràcter estratègic. Això afecta tant a l'accés als mercats ia la diversificació dels vincles externs, polítics i econòmics, com als models i les visions ideològiques que competeixen en l'economia política global. Cal subratllar que a Amèrica Llatina la Unió Europea segueix sent una important referència com a model social i polític, en la mesura que encara present alguna diferència respecte del "Consens de Washington" d'inspiració neoliberal que impregna el projecte de l'ALCA, 45 seus evidents pretensions hegemòniques, i l'unilateralisme que de vegades presideix la política nord-americana cap a la regió, per exemple pel que fa a l'espinós assumpte de les drogues il · legals. En relació a aquest fet, a títol d'exemple, cal destacar les propostes del president de Mèxic, Vicente Fox, sobre la necessitat d'anar més enllà del CLAVE i constituir una "Comunitat d'Amèrica del Nord" que abordi qüestions com la lliure circulació de treballadors i una possible "política de cohesió", i les referències al "model europeu" presents en les propostes de Luis Inácio "Lula" da Silva, president electe del Brasil per a la revitalització de Mercosur amb un parlament, una moneda i una política exterior comú. Aquesta qüestió pot tenir importants implicacions per a les relacions entre ambdues regions. Davant les dificultats que planteja l'agenda del lliure comerç, a nivell multilateral i bilateral, les iniciatives per enfortir els processos d'integració regional, i en especial Mercosur, podrien convertir-se en un dels assumptes centrals de la cooperació de la Unió Europea i Amèrica Llatina.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados