Jordi Albertí analitza tot el procés de defenestració d'Eugeni d'Ors, començant pels antecedents que el portaren a ser un element incòmode dins la Mancomunitat de Catalunya. L'incentiu del debat al voltant del marxisme, molt d'actualitat en aquell moment, o les pròpies opinions sobre moviments socials i altres motius de caràcter polític van convertir-lo en un element polític escindit de la línia dominant. L'estudi ofereix una cronologia detallada del procés d'allunyament fins la seva destitució del càrrec de secretari de l'Institut d'Estudis Catalans i del de professor de l'Escola de Bibliotecàries (1920), i al cessament com a responsable del Seminari de Filosofia (1921). El seguiment del conflicte, fet a partir de les actes i amb la informació de les reunions de cada secció, és exhaustiu i ofereix la relació exacta de cadascun dels càrrecs que van tenir-hi responsabilitat. Jordi Albertí tracta, també, les conseqüències personals i professionals posteriors en Eugeni d'Ors i conclou l'estudi amb les consideracions juridicopolítiques del cas.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados