La família, el primer espai educatiu i el més important, ha patit nombrosos canvis igual que la societat en general. Aquests canvis demanen que es qüestioni constantment sobre la funció de l’escola i el paper dels pares en el procés educatiu dels fills, sobretot en els primers anys, una tasca que comporta moltes dificultats. D’aquí que moltes escoles proposin serveis d’acompanyament a les famílies i abandonin actituds directives o substitutives. Tanmateix, es fan propostes d’actuació des de la societat per establir ponts de diàleg i d’intercanvi entre els diferents col·lectius (administració, famílies, escola, mitjans de comunicació, etc.) a fi de generar una actitud de coresponsabilitat, de confiança i d’enriquiment recíproc partint de la realitat dels infants. Aquesta orientació familiar es basa en la creació de «grups de pares de reflexió compartida», els quals segueixen una dinàmica fonamentada en l’escolta i el respecte, en l’acceptació i la valoració de l’altre, en l’ajuda mútua, sense judicis de valor o actituds de culpabilització.Paraules clau: Família, canvis socials, criteris educatius, acompanyament, orientació familiar, grups de pares de reflexió compartida.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados