Contrariamente a lo que se dice y se pueda pensar, la mejora en la expectativa y calidad de vida de la humanidad se debe prioritariamente a la industria química y, especialmente, a su división farmacéutica. El aumento de la población mundial, desde los aproximadamente 1.400 millones de personas que había a finales del siglo xix hasta los 7.500 millones que hay actualmente, es un dato bastante importante —y también preocupante— para relacionarlo con el desarrollo de la ciencia, y de la química, en particular.
La curación de muchas enfermedades, de forma total o crónica, se ha basado en medicamentos aislados de la naturaleza y sintetizados ex novo. Estos fármacos han sido generalmente moléculas de masa molecular relativamente pequeña, de entre 100 y 1.000 dáltones. La terminología inglesa las define como small molecules drugs o SMs drugs (fármacos SMs). La estructura química de estas moléculas se conoce con extrema precisión gracias a los métodos analíticos desarrollados a lo largo del siglo xx . Y se pueden sintetizar con relativa facilidad (en el laboratorio o mediante procedimientos industriales) debido al enorme abanico de métodos que existen para la manipulación y modificación de las moléculas, especialmente las que se asignan a la química orgánica. Estas moléculas constituyen la base de lo que, en términos amplios, podríamos denominar terapia química, para huir de la palabra quimioterapia, dedicada casi universalmente al tratamiento del cáncer.
A finales del siglo xx han aparecido métodos quimicobiológicos para obtener medicamentos que imitan o son similares a las grandes moléculas proteicas que la especie humana utiliza en su propio sistema inmunitario. Son moléculas de centenares de miles de dáltones de masa molecular, que se generan por clonación en el laboratorio, y ya en la industria, de anticuerpos específicos —anticuerpos monoclonales o MABs (del inglés monoclonal antibodies).
La exposición de esta lección inaugural pretende efectuar un contrapunto o revisión histórica entre SMs y MABs.
En contra del que es diu i es pot pensar, la millora en l’expectativa i qualitat de vida de la humanitat es deu en molt bona part a la indústria química i, especialment, a la seva divisió farmacèutica. L’augment de la població mundial, des dels aproximadament 1.400 milions de persones que hi havia a finals del segle xix fins als 7.500 milions que hi ha actualment, és una dada prou important —i també preocupant— per a relacionar-la amb el desenvolupament de la ciència, i de la química, en particular.
La cura de manera total o crònica de moltes malalties s’ha basat en fàrmacs d’origen natural o sintetitzats ex novo. Aquests fàrmacs generalment han estat molècules de massa molecular relativament petita, d’entre 100 i 1.000 daltons. La terminologia anglesa els defineix com a small molecules drugs o SMs drugs (fàrmacs SMs). D’aquestes molècules se’n reconeix amb precisió l’estructura química gràcies als mètodes analítics desenvolupats al llarg del segle xx . I es poden sintetitzar amb una facilitat relativa (al laboratori o mitjançant procediments industrials), a causa de l’enorme ventall de mètodes que existeixen per a la manipulació d’estructures, especialment les de la química orgànica. Aquestes molècules són la base del que, en termes amplis, podríem denominar teràpia química, per fugir de la paraula quimioteràpia, dedicada quasi universalment al tractament del càncer.
A finals del segle xx han aparegut mètodes quimicobiològics per a confeccionar fàrmacs que imiten o són similars a les grans molècules proteiques que l’espècie humana utilitza en el seu propi sistema immunitari. Són molècules de centenars de millers de daltons de massa molecular que es generen per clonació al laboratori, i ja en la indústria, d’anticossos específics —anticossos monoclonals o MABs (de l’anglès monoclonal antibodies).
L’exposició d’aquesta lliçó inaugural pretén fer un contrapunt o revisió històrica entre SMs i MABs.
The chemical industry, and mainly its pharmaceutical division, represents a great part of the human life quality and living expectative. The population growth, 7.500 million at present from 1.400 million at the end of the xix century, is an important data —and also a preoccupied one— to be related with the scientific development, chemistry in particular.
Drugs from natural origin or manufactured ex novo have provided the total or chronic healing of many illnesses. These drugs are mainly molecules with a molecular mass rather small, in between 100 and 1.000 daltons, and are defined in pharma’s terms as SMs, for small molecules. The chemical structure of these molecules is known with enormous precision thanks to the analytical methods developed along the xx century. And easy obtained through a great variety of available synthetic methods.
It can be said that this kind of pharmaceutical drugs constitute a chemical therapy inside what is known as medicinal chemistry.
At the end of the last century, new biochemical methodologies and technologies have made possible the manufacture of protein based big molecules. These molecules are imitations or similar to the ones used in our immunologic system to fight against antigens. They are called antibodies and have molecular masses of hundreds of thousands daltons. Pharma industry manufacture them as monoclonal antibodies, i. e. by cloning specific antibodies related with specific antigens.
This lecture tries to be a historic revision and counterpoint of SMs vs. MABs.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados