El poema de Montserrat Abelló (1918-2014) em serveix per titular i encapçalar un article que vol fer una aproximació general a algunes de les importants aportacions que una altra tarragonina també il·lustre, la doctora Joana Zaragoza gras, ha fet en el camp dels estudis de dones, gènere i feminisme des de la filologia clàssica, amb especial esment a les veus femenines, posant en relleu el seu llenguatge al fons dels segles i demostrant com s'ha bastit el nostre sistema social, polític i cultural occidental. (...).
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados