Colombia
En la actualidad, se comienza a vislumbrar las implicaciones del nuevo modelo productivo que propone la fabricación digital en el contexto de las prácticas sociales. En el caso particular de la artesanía, no es del todo evidente cómo este tipo de tecnología, que permite materializar cualquier tipo de objeto a partir de bits, contribuye en un determinado sistema de producción cultural. A partir de esta inquietud, y utilizando el concepto de posible adyacente de Stuart Kauffman, se llevó a cabo una experimentación con procesos de impresión 3D y la técnica artesanal del sur de Colombia denominada barniz de Pasto, con el objetivo de explorar los posibles vínculos de estos nuevos modelos productivos con la artesanía. Para justificar la experimentación en este documento, primero se aborda el concepto de artesanía como sistema híbrido de producción cultural, el cual se modela por la tensión entre los cambios tecnológicos y la conservación del patrimonio simbólico de un colectivo. En segundo lugar, se identifican las características más relevantes que determinan la fabricación digital como posible adyacente de la artesanía en la era posindustrial. Los resultados de la experimentación muestran que la fabricación digital se explica como un vector primario de cambio potencial sobre los oficios artesanales en tres diferentes escenarios posibles: escenario de mayor libertad morfológica, escenario de mayor libertad de manufactura y escenario de mayor libertad creativa. Se propone que estos entornos conjuntos son características de un posible adyacente, al cual se ha denominado artesanía generativa.
Actualment, es comencen a albirar les implicacions del nou model productiu que proposa la fabricació digital en el context de les pràctiques socials. En el cas particular de l’artesania, no és del tot evident com aquest tipus de tecnologia, que permet materialitzar qualsevol tipus d’objecte a partir de bits, contribueix en un determinat sistema de producció cultural. A partir d’aquesta inquietud, i utilitzant el concepte de possible adjacent d’Stuart Kauffman, es va dur a terme una experimentació amb processos d’impressió 3D i la tècnica artesanal del sud de Colòmbia denominada vernís de Pasto, amb l’objectiu d’explorar els possibles vincles d’aquests nous models productius amb l’artesania. Per justificar l’experimentació en aquest article, primer s’aborda el concepte d’artesania com a sistema híbrid de producció cultural, el qual es modela per la tensió entre els canvis tecnològics i la conservació del patrimoni simbòlic d’un col·lectiu. En segon lloc, s’identifiquen les característiques més rellevants que determinen la fabricació digital com a possible adjacent de l’artesania en l’era postindustrial. Els resultats de l’experimentació mostren que la fabricació digital s’explica com un vector primari de canvi potencial sobre els oficis artesanals en tres escenaris possibles diferents: escenari de més llibertat morfològica, escenari de més llibertat de manufactura i escenari de més llibertat creativa. Es proposa que aquests entorns conjunts són característiques d’un possible adjacent, al qual s’ha denominat artesania generativa.
Currently, we are beginning to envisage the implications of the new productive model which digital manufacturing is offering in the context of social practices. In the particular case of craftwork, it is not entirely clear how this kind of technology, which makes it possible for any kind of object to materialise from bits, contributes in a given system of cultural production. In order to investigate further into this subject, and using the concept of Stuart Kauffman’s Adjacent Possible, an experimentation was conducted with 3D printing processes and the artisanal technique from the south of Colombia named Barniz de Pasto (Pasto varnish), with the objective of exploring the possible links that these new productive models have with craftwork. In order to justify the experimentation in this document, firstly the concept of craftwork is addressed as a hybrid system of cultural production, which is modelled by the tension between technological changes and the conservation of the symbolic heritage of a collective. Secondly, the most important characteristics are identified which determine digital manufacturing as an adjacent possible of craftwork in the post-industrial era. The results of the experimentation show that digital manufacturing can be seen to be a primary vector of potential change on artisanal techniques in three different possible settings: the setting of greater morphological freedom, the setting of greater manufacturing freedom and the setting of greater creative freedom. It is proposed that these combined environments are characteristic of an adjacent possible, which has been named Generative Craftwork.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados