Estados Unidos
Aquest article presenta les característiques de l’entonació de l’espanyol parlat a Bucaramanga (Colòmbia), una varietat considerada “forta i grollera”. S’han analitzat acústicament diferents enunciats espontanis, semi-espontanis i llegits produïts per quatre participants. Les produccions van ser estilitzades amb el sistema MOMEL i etiquetades segons el sistema Sp_ToBI, en el marc del model MètricAutosegmental. Els contorns declaratius, interrogatius i exhortatius es van comparar amb els inventaris entonatius disponibles per a l’espanyol. Els resultats confirmen les fronteres dialectals descrites anteriorment a partir de dades lèxiques i van a favor de la dicotomia entre les varietats costaneres i de muntanya en els dialectes de l’espanyol parlat a Colòmbia.
This paper presents the characteristics of the intonation of Spanish spoken in Bucaramanga, Colombia, a variety considered as “strong and rude”. Spontaneous, semi-spontaneous and read utterances from four participants were analysed acoustically. After stylisation with MOMEL, the data was tagged according to the Sp_ToBI system, within the Autosegmental-Metrical model. The declarative, interrogative, and exhortative contours were compared with the intonational inventories available for Spanish. The results confirm prior dialectal boundaries based on lexical data and supports the dichotomy between coastal and mountain varieties in the dialects of Spanish spoken in Colombia.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados