El estudio de los microrrestos biológicos presentes en los depósitos sedimentarios es el principal método empleado para la reconstrucción de los cambios climáticos y paleoambientales acaecidos en los últimos miles de años a escala local. Este tipo de parámetros se pueden emplear también para evaluar el impacto humano que las prácticas productivas pudieron ocasionar en los ecosistemas, produciendo paisajes culturales durante el pasado. Entre los diferentes parámetros biológicos utilizados con este objetivo, el análisis de fitolitos es una herramienta cada vez más frecuente en los programas de investigación arqueológicos, siendo conveniente integrar su estudio desde una metodología multiparamétrica cuantitativa, que considere además otros microrrestos de origen vegetal comúnmente presentes en los sedimentos, como el polen, las diatomeas, los microcarbones y la materia orgánica, entre otros. A pesar de su presencia y potencialidad, los fitolitos han sido escasamente estudiados en medioambientes de alta montaña. En este trabajo se expone una nueva metodología arqueoambiental, que ha sido aplicada en el estudio de la ocupación prehistórica del Parque Nacional de Aigüestortes y Estany de Sant Maurici (PNAESM), en el Pirineo occidental de Cataluña. En este caso de estudio, el análisis de fitolitos ha facilitado la caracterización de los primeros paisajes antropizados en esta zona, de modo que a partir de esta aproximación metodológica se pone en valor la incorporación del análisis de fitolitos para el estudio de la historia de los paisajes de alta montaña y particularmente del impacto humano en este proceso.
The study of biological micro-remains found in sedimentary deposits is the main method used for modelling climatic changes and palaeo-environmental occurrences over recent millennia at local level. In the same way, this type of marker can be used to evaluate the human impact that productive practices have had on mountain landscapes, creating cultural landscapes in the past. The use of phytolith analysis in archaeology is an increasingly common approach that can be used as part of an applied multifaceted approach, alongside analysis of other plant micro-remains such as pollen, diatoms, organic matter, micro-charcoals and others. Despite their potential, phytoliths have rarely been used as a proxy in mountain archaeology. In this work, we discuss a new archaeo-environmental method applied in the Aigüestortes i l’Estany de Sant Maurici National Park (PNAESM) to study prehistoric occupation in the high mountain areas of the Western Catalan Pyrenees. In this case study, analysis of phytoliths and other plant micro-remains has helped reconstruct and catalogue the first landscapes in the area affected by human activity. It demonstrates the value of incorporating phytolithic analysis in the study of the history of high mountain landscapes, and particularly the impact of humans on them.
L’estudi de les microrestes biològiques dipositades als sediments és el principal mètode utilitzat per reconstruir els canvis climàtics i paleoambientals succeïts al llarg dels darrers mil·lennis a escala local. Així mateix, aquesta metodologia es pot aplicar per tal d’avaluar l’impacte antròpic que van provocar les pràctiques productives sobre els ecosistemes, generant paisatges culturals durant el passat. Entre els diferents paràmetres biològics emprats, l’anàlisi de fitòlits és una eina cada vegada més freqüent als programes de recerca arqueològics, que cal integrar a nivell multiparamètric, juntament amb unes altres microrestes vegetals, com ara el pol·len, les diatomees, els microcarbons i la matèria orgànica, entre d’altres. Malgrat el seu potencial, els fitòlits han sigut escassament estudiats en medis d’alta muntanya. En aquest treball s’hi exposa una nova metodologia arqueoambiental, que ha sigut aplicada per estudiar l’ocupació prehistòrica del Parc Nacional d’Aigüestortes i l’Estany de Sant Maurici (PNAESM), al Pirineu occidental de Catalunya. En aquest cas d’estudi, els fitòlits van ser utilitzats per reconstruir les pràctiques de gestió de l’alta muntanya, facilitant la caracterització dels primers paisatges antropitzats. Partint d’aquesta aproximació metodològica, serà posada en valor la potencialitat de l’anàlisi de fitòlits per estudiar la història dels paisatges d’alta muntanya i particularment l’impacte humà en aquest procés.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados