Ha sido reseñado en:
Xavier Ferré i Trill (res.)
Caràcters (Picassent): és una revista de llibres, ISSN 1132-7820, Nº. 85, 2018, págs. 36-37
Inventar la nació. Cultura i discursos nacionals a l’Espanya contemporània es una compilación de trabajos realizados por especialistas de seis universidades y campos académicos diversos como la historia política, cultural, del turismo o la comunicación audiovisual. Se trata de investigaciones basadas en tesis doctorales y trabajos académicos, donde participan un buen nombre de jóvenes investigadores. Desde la construcción nacional en el siglo XIX hasta la esfera televisiva del siglo XXI, el libro aspira a abrir vías de reflexión y análisis sobre la invención de España como nación y sus problemas todavía no resueltos.
¿Es posible hablar de «nacionalismo español» o esta expresión todavía es problemática? ¿Cómo ha entendido este nacionalismo la diversidad peninsular? Durante muchas décadas, cuando el estudio de los fenómenos nacionales y de los nacionalismos ya se había desarrollado en el mundo académico, la expresión «nacionalismo español» era vista con suspicacia, o simplemente negada. El nacionalismo era un mal que sufrían los «otros», los nacionalismos «periféricos» o alternativos. Los nacionalismos de Estado siempre han negado sus trazas, han borrado sus huellas y se han presentado como fórmulas cívicas y constitucionales de organización de la ciudadanía, no como discursos propiamente nacionalistas. Por otro lado, la insistencia en la debilidad o anomalía de la nación española y de su Estado ha llevado a sus críticos a una notoria incomprensión de un fenómeno con más capacidad de acción del que podían sospechar. Desde hace dos décadas, este escenario ha cambiado considerablemente y, al menos, en el mundo académico, el estudio del nacionalismo español ya cuenta con unos resultados sólidos, si bien estamos lejos de haber agotado las posibilidades de análisis y, aún más, de haber difundido socialmente estos conocimientos. Inventar la nació. Cultura i discursos nacionals a l’Espanya contemporània se sitúa en este surco y pone en el alcance del lector un conjunto de reflexiones que inciden en dimensiones políticas y culturales del estudio de la nación y el nacionalismo españoles.
"Inventar la nació. Cultura i discursos nacionals a l’Espanya contemporània " és un recull de treballs realitzats per especialistes de sis universitats i camps acadèmics diversos com la història política, cultural, del turisme o la comunicació audiovisual. Es tracta d’investigacions basades en tesis doctorals i treballs acadèmics, on participen un bon nombre de joves investigadors. Des de la construcció nacional al segle XIX fins a l’esfera televisiva del segle XXI, el llibre aspira a obrir vies de reflexió i anàlisi sobre la invenció d’Espanya com a nació i els seus problemes encara no resolts.
És possible parlar de «nacionalisme espanyol» o aquesta expressió encara és problemàtica? Com ha entès aquest nacionalisme la diversitat peninsular? Durant moltes dècades, quan l’estudi dels fenòmens nacionals i dels nacionalismes ja s’havia desenvolupat en el món acadèmic, l’expressió «nacionalisme espanyol» era vista amb suspicàcia, o simplement negada. El nacionalisme era un mal que patien els «altres», els nacionalismes «perifèrics» o alternatius. Els nacionalismes d’Estat sempre han negat les seues traces, han esborrat les seues empremtes i s’han presentat com a fórmules cíviques i constitucionals d’organització de la ciutadania, no com a discursos pròpiament nacionalistes. D’altra banda, la insistència en la debilitat o anomalia de la nació espanyola i del seu Estat ha portat els seus crítics a una notòria incomprensió d’un fenomen amb més capacitat d’acció del que podien sospitar. Des de fa dues dècades, però, aquest escenari ha canviat considerablement i, almenys en el món acadèmic, l’estudi del nacionalisme espanyol ja compta amb uns resultats sòlids, per bé que estem lluny d’haver esgotat les possibilitats d’anàlisi i, encara més, d’haver difós socialment aquests coneixements. Inventar la nació. Cultura i discursos nacionals a l’Espanya contemporània se situa en aquest solc i posa a l’abast del lector un conjunt de reflexions que incideixen en dimensions polítiques i culturals de l’estudi de la nació i el nacionalisme espanyols.
págs. 9-16
Les taques de la pell de brau: Sobre l’Espanya invertebrada o els problemes de la diversitat en el llarg segle XIX
págs. 17-63
Què se’n va fer, dels fenicis?: Raça, història i nació a l’Espanya liberal (1830-1868)
págs. 65-98
"Ese algo español": Poble, pàtria i nació en l’obra de Roque Barcia Martí
págs. 99-133
Estereotips banals: Els perills de la caracterització nacional
págs. 135-164
págs. 165-187
Catalunya, Espanya i Europa: El pensament sobre la nació d’Eugeni d’Ors i la seva influència en els intel·lectuals falangistes
págs. 189-214
Quan dir "Països Catalans" volia dir "Espanya": Els Països Catalans en la narrativa política de la Transició (1975-1978)"
págs. 215-243
"España, lo único importante: Alianza Popular i el nacionalisme neofranquista (1976-1979)
págs. 245-269
De camí cap a l’harmonització: El PSOE i la cruïlla de les vies autonòmiques
págs. 271-295
págs. 297-329
El Madrid autonòmic: La construcció de la «capital total» de la nació espanyola
págs. 331-358
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados