Resum El marc històric, cultural i filològic de la nostra tesi s’ubica en la Disputa judeo-cristiana que va tenir lloc a París a l’estiu de 1240. Aquest esdeveniment va portar a la traducció llatina del Talmud titulada Extractiones de Talmud. El propòsit d’aquesta tesi és determinar quina va ser la tradició textual hebraico-jueva de referència per als traductors llatins. Per a aconseguir aquest objectiu, hem fet una comparació sistemàtica d’una selecció significativa de passatges traduïts a partir de l’edició crítica Extractiones de Talmud per ordinem sequentialem quan els passatges traduïts presenten diferències importants respecte al text de l’edició canònica de Vilna. Aquest mètode ens ha permès confirmar que els traductors llatins tenien un gran coneixement tant de les tradicions cristianes com llatines; pel que fa al mètode dels traductors, hem pogut constatar també que van treballar amb diferents manuscrits talmúdics i que sovint es van enriquir amb els comentaris de Raixí. El nostre estudi ens ha portat a la conclusió que no es va fer servir un manuscrit hebreu-arameu únic com a Vorlage per a la traducció llatina del Talmud, sinó que la Vorlage va ser el resultat d’un treball de comparació de diversos testimonis de la tradició talmúdica. Tot i així podem deduir alguns trets característics dels textos i els seus traductors, com ara el seu origen asquenasita i la concentració parisenca del grup de treball.
La importància de la nostra recerca en el camp de la polèmica jueu-cristiana i també en el context de la crítica textual talmúdica resulta del fet que aquesta és la primera vegada que es realitza una investigació per identificar les plausibles fonts hebrees utilitzades en la traducció del text llatí del Talmud, és a dir, una de les fites més importants de la història de les relacions judeo-cristianes durant l’Edat mitjana. Els manuscrits particulars als quals hem apuntat haurien de tenir, certament, una consideració adequada en qualsevol investigació futura sobre l’ús de fonts talmúdiques originals d’autors cristians durant l’Edat mitjana.
Abstract The Jewish-Christian Disputation that took place in Paris in the summer of 1240 constitutes the historical, cultural and philological framework of our PhD-thesis. This event led to the Latin translation of the Talmud entitled Extractiones de Talmud. The purpose of this thesis is to examine the Hebrew-Jewish textual tradition which lies behind the Latin translation. To achieve this goal, we have drawn a systematic comparison significative selection of passages contained in the critical edition of the Extractiones de Talmud per ordinem sequentialem and the Hebrew-Aramaic original of the Talmud, as it is offered by the canonical edition of Vilnius. This method has allowed us to confirm that the Latin translators were very familiar with both the Christian and Latin traditions; concerning the translators’ method, we have been able to show that they worked with different Talmudic manuscripts which they often enriched with Rashi’s commentaries. Our study has led us to conclude that it is not possible to single out a unique Hebrew-Aramaic manuscript as the Vorlage for the Latin translation of the Talmud. However, we can infer some characteristic features of the texts and its translators, such as the former’s Ashkenazi origin and the fact that the translators were working in the Paris area.
The importance of our research in the field of Jewish-Christian polemic and also in the context of Talmudic textual criticism results from the fact that this is the first time ever that research has been conducted to identify the plausible Hebrew sources used in the translation of the Latin text of the Talmud, that is, one of the major landmarks in the history of Jewish-Christian relations during the Middle Ages. The particular manuscripts we have pointed to should certainly receive adequate consideration in any future inquiry into the use of original Talmudic sources by Christian authors during the Middle Ages
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados