Les farnesildifosfat sintases (FPS) catalitzen la condensació de dues molècules disopentenildifosfat (IPP) amb una molècula de dimetilal.lildifosfat (DMAPP) per produir farnesildifosfat (FPP; C15). Tant els substrats com el producte de la reacció catalitzada per les FPS ocupen una posició molt important en la via del mevalonat de síntesi disoprenoides, ja que són punt de partida de nombroses ramificacions cap a la síntesi de diversos productes finals. A "Arabidopsis thaliana" existeix una petita família multigènica integrada pels gens "FPS1" i "FPS2", que codifiquen tres isoenzims FPS: FPS1S, FPS1L i FPS2. Lisoenzim FPS1L conté un pèptid de trànsit que li confereix una localització mitocondrial, mentre que FPS1S i previsiblement FPS2, tenen una localització citosòlica. A linici daquest treball, shavien clonat els gens "FPS1" i "FPS2", i shavien definit els seus patrons dexpressió espaial i temporal mitjançant lanàlisi de plantes transgèniques portadores de gens quimèrics formats pels promotors dambdós gens fusionats al gen reporter "uidA" d"E. Coli". També shavia estudiat el paper dels isoenzims FPS1S i FPS1L en la via del mevalonat a través de la caracterització de plantes transgèniques que sobreexpressaven aquests isoenzims. La localització de lisoenzim FPS1L a les mitocòndries ja és, en sí mateixa, una evidència despecialització funcional. En el cas dels isoenzims FPS1S i FPS2, el fet de pensar en lexistència duna especialització funcional deriva dels seus patrons dexpressió diferencials.
Amb lobjectiu danalitzar el paper de lisoenzim FPS2 en la via del mevalonat, i obtenir evidències de lespecialització funcional dels isoenzims FPS1S i FPS2, en aquesta tesi es duen a terme diferents abordatges experimentals basats en lobtenció i caracterització de mutants d"A. Thaliana" amb guany i pèrdua de funció dels gens "FPS1" i "FPS2". Per una banda, mitjançant lestudi dels efectes de la sobreexpressió de lisoenzim FPS2 i de la sobreexpressió simultània dels isoenzims FPS1S i FPS2. Daltra banda, a través de lanàlisi de mutants amb pèrdua de funció dels gens "FPS1" i "FPS2" i del doble mutant
En aquest treball es demostra que els isoenzims FPS1S i FPS2, tot i catalitzar la síntesi del mateix producte, tenir la mateixa localització subcel.lular i uns paràmetres cinètics similars, produeixen efectes molt diferents quan són sobreexpressats en A. thaliana. La presència dun únic isoenzim FPS és suficient per garantir la viabilitat de les plantes, ara bé, la pèrdua de funció de lisoenzim FPS2 desencadena una resposta metabòlica compensatòria a les llavors. En conjunt, tots els resultats indiquen que els isoenzims citosòlics FPS1S i FPS2 desenvolupen funcions majoritàriament redundants, tot i que presenten una certa especialització funcional que sembla derivar del patró dexpressió especialitzat de cadascun dels gens "FPS".
Farnesyldiphosphate synthases (FPS) catalyze the condensation of two molecules of isopentenyldiphosphate (IPP) with its isomer dimethylallyldiphosphate (DMAPP) to produce farnesyldiphosphate (FPP; C15). FPS is located at a key position in the mevalonic acid pathway (MVA), as both the substrates and the reaction product are precursors of a variety of isoprenoid end-products. "Arabidopsis thaliana" contains a small FPS gene family consisting of two genes, "FPS1" and "FPS2", encoding three FPS isoforms: FPS1S, FPS1L and FPS2. FPS1L isoform is located in the mitochondria, whereas FPS1S and likely FPS2, are both localized in the cytosol. The differential patterns of expression of "FPS1" and "FPS2", strongly suggest a functional specialization of the encoded FPS1S and FPS2 isoforms.
The aim of this thesis is to analyze the role of FPS2 isozyme in the MVA pathway and to obtain evidence of a functional specialization of FPS1S and FPS2 isozymes. Different experimental approaches have been undertaken using "A. thaliana" mutants with gain and loss of function of FPS1S and FPS2. We have investigated the effects of FPS2 overexpression and the effects of the overexpression of both FPS isozymes simultaneously. We have also characterized "A. thaliana" knock-out mutants in both FPS genes and the double knock-out mutant "fps1:fps2". Analysis of the effects caused by the overexpression of chimeric FPS1S/FPS2 proteins in "A. thaliana", 3D modelling of FPS isozymes, and microarray analysis of FPS knock-out mutants are also included in this study.
Results demonstrate that, although FPS1S and FPS2 isozymes synthesize the same reaction product, have the same subcellular localization and have similar kinetic parameters, its overexpression produce different effects in "A. thaliana". The existence of a single FPS isozyme is enough to assure plant viability. However, FPS2 loss of function triggers a compensatory metabolic response in "A. thaliana" seeds. All these results indicate that FPS1S and FPS2 play redundant functions in the MVA pathway, although they also show a certain level of functional specialization.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados